1589 hade Elisabet I blivit sitt hemlands hjältinna och frälsare.
Segern över spanjorerna hade räddat England och dess protestantiska kyrka.
Det talades inte längre om att hon måste gifta sig och föda en arvinge.
Men vem skulle efterträda henne? Vem skulle gripa makten?
Den behöver vi inte.
Ert ansikte säger drottningen allt hon behöver veta om sitt.
Speglar är bannlysta i vårt slott. Den där.
Och de.
Och den och den.
Alla ska bort.
Det är 30 år sedan ni tillträdde tronen.
Era riddare ska strida om er gunst.
Kanske följer han upp med att försvinna.
30 år som drottning, 26 när hon tillträdde. Hon är alltså...
Förbluffande ung.
Inte lika förbluffande ung som earlen av Essex, far.
Ett stjärnskott, lär er leva med honom.
- Vilka är hans talanger? Jag minns inte. - Han lär ha uttrycksfulla ögon.
Efter faderns död sörjde jag för honom.
Men jag känner honom icke.
Jag, sir Eglantine av Grange-
- ber er att avstå från att vara vår ärorika drottnings stridsman.
Jag älskar drottningen mer än ni.
Stig åt sidan, för jag är sir Greatheart-
- ridderlighetens skönaste adelsman.
Sir Walter Raleighs riddarkaraktär bygger tydligen inte på hans egen.
Stilla!
Walsinghams dotter tycks vara förtjust i earlen.
I dag är det Walter som vinner vår gunst.
- Min hedersbetygelse, sir Walter. - Ers majestät.
Jag ser att också narrar måste hedras.
För det kräver jag en ursäkt, sir.
- Ska jag...? - Nej, hundar måste få blod.
Lady Frances Walsingham har en mycket vacker klänning.
Man kunde tro att sir Francis dotter önskar väcka uppmärksamhet.
Lady Frances Walsinghams hov... Vi kunde förära henne sånger.
Vi ska se earlen av Essex utöva sin favoritsyssla: Att döda.
Frances, ni går med mig.
Bra, Essex!
Ni är blek.
Fin parering!
Hur är det fatt?
Vem håller ni på, sir Walter eller Essex?
Gardera!
Tycker ni om duellering? Det är förbjudet.
Som så mycket annat.
Bra gjort, sir! Slit hans ädla hjärta ned!
- Ni tar inte mitt parti. - Nej, ni måste hållas i schack.
Män som ni måste tyglas, som earlen av Leicester.
Jag är er ständige tjänare.
Ja, det tror jag att ni är.
Ni är ju sårad!
Jag ska själv förbinda era sår.
- Om jag har förnärmat Ers Majestät... - Jag har städse tyckt om förlorare.
Hämta förband, Frances. Spring, flicka!
- Det är earlen av Leicesters gemak. - Ja, det är ert nu.
- Tycker ni om presenten, hans rum? - Väldigt mycket.
Ja, earlen av Leicester hade utsökt smak.
Det är kostbart möblerat. Ni tycker om dyra ting och har bara skulder.
Stig in, det är ert nu.
- Allt jag har är ert. - Låt oss låtsas att det är ert.
Det gör det äventyrligare att kliva över tröskeln.
- Ni tittar på min vrist, Essex. - Ers Majestät har en välformad vrist.
Och en perfekt figur.
En tacksam nation gnager på mig invärtes.
Anne.
Sitt. Vi ska se om era sår.
Vi behöver inte er, dr Lopez.
Ni ser ut som en okynnig skolpojke.
Varför skulle ni inte tycka om flickan? Jag ser att ni gör det.
- Hon är inget... ...jämfört med mig. Jag vet.
- Ni är mycket vänlig. - Jag kan vara vänligare ändå.
- Ers Majestät vet att min kärlek... ...inte bara är ett behov av min gunst.
Hur ska jag veta det?
Möjligen...
Ni tycks ärlig.
Stora ting hänger på en kyss, Robin, när regenter är inbegripna.
Men det är bäst ni kysser mig igen.
Låt höra om er tänkta expedition.
Det är inte precis vår expedition.
Fjärma er inte från mitt missnöje förrän ni vet att jag är missnöjd.
Det kan vara ett mycket gott förslag. Vad vet jag?
Francis?
Portugal är ockuperat av Spanien.
Exilkung don Antonio står därför på vår sida mot spanjorerna.
Innan de hämtar sig efter förlusten av armadan...
...ska vi sätta vår vän don Antonio på Portugals tron.
Skicka en militär expedition?
Tanken är god. Det kan ge oss Portugal och kontroll över handeln med Amerika.
Ers Majestät kan läsa sina rådgivares tankar.
Det är inte så svårt, inte när ni ägnar all er tid åt att försöka läsa mina.
Jag samtycker.
Säg inget till earlen av Essex. Han får under inga omständigheter ge sig av.
Vad ska det bli?
Sex igen!
Ni har visst falska tärningar.
Regenter fuskar inte, de ändrar bara reglerna efter behov.
Ni förlorar för mycket, och har så lite att förlora.
Vi ska spela ett nytt spel.
Det heter Essex dårskap.
Jag tar alla kort, och ni ska ta dem ifrån mig.
- Hur då? - Med våld, om så krävs.
Men inte för mycket våld. Om ni vinner vore det förräderi.
Jag finner inget nöje i ett sådant spel.
Då ska vi inte spela det.
Stå där.
Så där...
Madame?
Jag vet att det är tidigt, men ett samtal är av nöden.
Ett samtal i enrum.
Statsangelägenheter.
Ers nåd.
- Väntar ni på Hennes Majestät? - Jag väntar på min far.
Hoppas han lägger ett ord för mig.
Inte har ni väl syndat, sir Robert? Ni som alltid varit så snäll.
Därtill var jag tvungen, av min ställning.
Säg mig...
När jag var er fars myndling och växte upp med er hos lord Burghley...
Var jag då...?
Det var ingenting.
Han vill att jag ska ges plats i rådet.
Har man hört... Vi börjar komma oss upp.
- Jag har arbetat för det. - Ja, det har ni.
Robert, du har fått din plats.
Den som ändå hade en far.
Ja...
- Vad säger man? - Tack, far.
"Lycklig den som kunde fullfölja sin bana i en orörd öken"-
- "där han skild från allt umgänge, från kärlek och hat av världsligt slag"-
- "månde sova tryggt och vakna för att prisa Gud."
- Hur kan jag läsa när ni ser på mig så? - Hur ser jag på er?
Som om ni funderar på att äta upp mig.
Vad önskar ni mig?
Att ni får äga det ni önskar mest.
Då önskar ni mig lycka.
För att vinna lycka måste jag avstå mitt kungarike.
- Och vem skulle då vilja ha mig? - Jag, Bess.
Jag!
- Ni säger aldrig vad ni känner för mig. - Ni vet vad jag känner.
Hur vet jag vad ni verkligen känner?
- Jag älskar er. - Där kom det igen. Är det sant för det?
En expedition ska skickas till Lissabon.
Vad för expedition? Ni borde inte ens veta om den. Ni får inte följa med!
Jag är utblottad, jag måste följa med! Min egendom kommer att säljas.
Ni lovar mycket, men...
Lissabon-expeditionen kan bli lönsam. Där finns spanska fartyg fulla med guld.
Vill ni ha en bortskämd pojke eller en man?
Ge er till tåls. Skatten på söta viner...
Robin, jag förbjuder er! Nu stänger vi våra munnar.
Nog om detta!
Ni dricker för mycket.
Sött vin.
Ni är så god mot mig.
Sov. Ligg där.
Ligg där till i morgon.
Sov.
Det jag inte får säga...
...är att jag älskar er!
Ju mer jag släpper taget, desto mer behöver jag er.
Det går inte över, hur jag än beordrar det.
Tror ni att drottningen råder över sina känslor?
Nej, hon är en kärlekens narr.
En hopplös narr!
Lissabon?
- Frances! Anne! Var är han? - Vem då?
Essex, dumma flicka! Hur kunde ni låta det ske?!
Kalla på kammarjunkaren!
Earlen av Essex får under inga omständigheter rida ut!
Skynda på! Annars låter jag hänga er!
- Madame, den franske ambassadören... - Kan vänta!
Vad ska jag hälsa?
Hälsa att drottningen letar efter earlen av Essex!
Earlen har redan givit sig av.
Han red mot Falmouth i natt och är på väg mot Lissabon.
Är på väg...?
- Sa ni...? På väg? - Om vi vetat det, hade vi...
Jag bryr mig intet om vad ni hade gjort!
Svekfulla fähund!
Jag skicka er i galgen allihop! Ni lät honom försvinna!
Regenters ömkansvärda tillstånd...
...ligger blottade för hela världen.
Ett ord om detta, och ni ska dö!
Uppfattat?
Nåja, det finns arbete som måste göras.
"Earlen vadade i land iklädd rustning och var först att anfalla fienden."
"Han red på egen hand till Lissabons portar"-
- "där han drev in sin pik i träet"-
- "och utmanade på duell var och en som betvivlade er vishet och skönhet."
- Var det någon som gav sig till känna? - Knappast, Ers Majestät.
Nej, också ett samtal med earlen kan vara betänkligt.
Allt var inte tillfyllest. Earlens insats måste harangeras-
- som ett lönande vågstycke, men ringa av vikt uppnåddes.
Lissabon intogs inte.
Så sant.
Han har bett om ursäkt för sin olydnad och lovar vara hemma före månadsslutet.
Vi har förlåtit honom. Han är oss kär. Och djärv tycks han vara!
Djärvt att så trotsa Ers Majestät.
Djärva unga män ska uppmuntras, pygmé!
Välkommen till rådet, min gosse.
Vi är glada att få hälsa earlen av Essex på denna hans återkomst från Portugal!
Dess final var härlig och inget anstår den som välkomnandet av Essex!
Vår frihetens förkämpe, vår enastående gosse!
Robin!
Det är en stor och offentlig dag, Ers Majestät.
Får en undersåte kasta sig i drottningens armar?
I enrum kan det uppmuntras.
- Då är jag förlåten? - När ni finns här är allt förlåtet.
Blicken på mig, Robin.
Frances också, blicken på mig.
Välkommen hem, Ers nåd.
Stäng dörren, Robin.
Tycks jag er gammal?
- Bespara mig ert "bara i år räknat". - Ni tycks mig inte gammal.
- Ni förefaller uppriktig. - Vad ska jag göra för att övertyga er?
Vad tror ni att ni ska göra?
Ni kan fortsätta.
- Jag har lovat er mycket. Ni ska få... - Vad ska jag få?
Skatten på söta viner. 10% på varje försålt fat - en förmögenhet.
Ni kommer att bli rik, Robin. Ni behöver inte dra ut i krig!
Middag.
Jag tänkte på er varenda dag, och nu när jag är hemma ska jag visa mig er värdig.
- Damerna tycker om att titta på er. - Jag tar inget betalt för spektaklet.
Blå ögon, varför så allvarlig?
Jag begrundar statsangelägenheter. Om jag hade ett ämbete...
Vad för ämbete, Robin?
En plats i riksrådet.
Ers Majestät.
Vad nu, dr Lopez? Vi väntar mat.
Jag kommer med er sirap. Som vanligt.
- Mår Ers Majestät bra? - Det är väl er uppgift att avgöra det?
Vi tänker överleva vår livmedikus.
Statsangelägenheter fordrar att man är både ärlig och tillmötesgående.
- Är ni tillmötesgående? - Det kan jag vara.
Mitt förstånd är lika gott som någon av de båda Cecils. Jag kan tjäna er!
- Ni ska få er plats i rådet. - Bess...!
- En sådan pojke... - Jag ska göra er stolt.
Earlen av Essex har fått en plats i rådet.
Rådet? Hon kan inte neka honom något.
Han tycks intresserad av min dotter, så kanhända drottningen tröttnar.
Ta inte illa upp, men varför skulle han fundera på att gifta sig med er dotter-
- när han tror han kan äkta drottningen?
Drottningen gifter sig aldrig med honom. Inte ens earlen skulle drömma om det.
Får en undersåte stiga så i graderna, kommer mer blod att flyta än på 40 år.
Ni undrar varför vi ber er om pengar.
I likhet med varje hustru som tvingas be sin man avskyr jag det.
Men vi behöver subventioner. Till vad?
Vi planerar inte krig.
Det är länge sedan utkämpade krig och missväxt-
- som tär på England.
Inte för att krigen någonsin dör ut, inte spanjorerna heller.
Kommer kronans begäran om pengar att dö ut?
Tiden är maktens fiende.
Och vårt åldrande kungadöme-
- sliter på de rikedomar och den styrka vi som tjänar henne besitter.
Och när ansvaret vilar tungt på oss...
- Ta hand om drottningen! - Vakt!
Mina damer!
Stig åt sidan!
Ge henne lite luft. Låt damerna sköta det här.
För henne till kammaren.
Stäng dörrarna.
Dr Lopez!
Luktar jag ljuvligt som Azorerna?
Ljuvligare.
Jag förstår inte, jag mår riktigt bra.
Benen verkar fungera.
- Jag bestämmer själv när jag ska dö. - Vissa vill bestämma det åt er.
Vilka då?
Misstänker man gift?
- Spanjorerna. - Det kan vi inte säga.
Med visshet.
Sir...
Francis Bacon. Jag har olyckan att vara lord Burghleys brorson.
- Är det en olycka? - Han erbjuder mig inget arbete.
Här är rätt ställe att söka anställning. Drottningen är här.
Men litar hon på dem hon borde lita på, eller lyssnar hon bara på min farbror?
Så sant, Francis. Jag sitter i rådet, men ingen lyssnar på mig.
Er farbror fjäskar väl, inte sant?
Det är krävande att stiga i graderna.
Men ovärdighet kan göra män värdiga.
Han smickrar henne bara, sir Francis.
Komplimanger tycks inte gynna vare sig min eller er karriär.
Jag skrev en dikt i vilken jag smickrade drottningen för hennes bröst, på latin.
- Ändå saknar jag befattning. - Vi nonchaleras.
Och det talas om sammansvärjningar.
Misstankar är som fladdermöss, de flyger i skymningen.
Jag har spioner som arbetar för mig.
Inte riktigt lika många som Walsingham-
- men de berättar saker för mig.
Saker som kan få er att stiga i Hennes Majestäts aktning.
De vet vem som har konspirerat mot hennes liv.
Låt oss gå vidare till frågan om posten som kronjurist.
Jag tvekar att lägga fram min rekommendation men tiden är ändå rätt...
Ers Majestät, jag har avslöjat en sammansvärjning.
Här hemma, mot er person.
- Jag har gripit er livmedikus dr Lopez. - Vad?
Jag befarar att det står utom tvivel att denne man är förrädare i spansk sold.
- Jag är oskyldig. - Vad är detta för dårskap?
Det är ingen dårskap, sir. Bevisen finns i dessa papper.
Doktorns kollegors erkännanden intygar-
- att er opasslighet för två veckor sedan var följden av förgiftning.
- Det måste vara Hans nåds påhitt. - Doktorn är trogen er och kronan.
- Ers Majestät... - Ni har handlat överilat!
Ers Majestät, det här är absurt.
Vem ska jag tro på?
Erkännandena verkar äkta.
- Hans nåd är övertygad därom. - Ja, men vilka andra bevis finns?
- Behövs ytterligare bevis? - Det är en allvarlig sak. Jag måste...
Kan vi inte slippa dessa tvister?!
Hur ska jag handla när alla förser mig med partsinlagor?
Vi har bestämt oss.
Hans nåd handlar med omtanke om vår säkerhet.
- För bort honom. - Ers Majestät, jag är er trogne tjänare!
Jag är er trogne tjänare!
Jag är en trogen undersåte! Offer för komplotter-
- och sammansvärjningar av herrar i höga positioner!
- Judesvin! - Jag är kristen!
Då är jag jude och det är min kaftan.
Det här är uppdiktat av earlen av Essex och hans vänner!
Häng honom!
Han har anklagat mig för egen vinnings skull och för egen...
Lord Southampton säger att vi måste ge Francis något.
Alltför vänligt.
En stor seger för Essex gossar! - Hennes Majestät ler mot mig igen.
Jag ska kräva en titel: "Beskyddare av midjejacka, krås och hosor."
Men Francis då, Southampton? "Föreståndare för Cinque Ports"?
"Intendent för Hennes Majestäts hovgossar"?
Robin, så stilig ni är i dag.
Ers Majestät, jag hoppas göra intryck på alla med min värdiga klädsel.
Bacon, den som hyllar mina bröst, om så på latin, kan ses som oförskämd.
Han lär vara förtjust i unga män.
Inte undra på att han företräder Middlesex.
Det finns inga möjligheter att sluta fred med Spanien.
De vill inte ha med kättare att skaffa.
Ni andas krig, slakt och blod, Ers nåd.
"De blodgiriga och falska skola ej nå halva sin ålder."
För Guds skull, låt pojken vara! Har han förtörnat er så?
Vår nye rekryt säger åtminstone sin mening.
Tack för ert stöd.
Jag ber om ursäkt.
Kanske har vi störts av de nya bevis som kommit i dagen gällande dr Lopez.
Det tycks som om erkännandena tillkommit under tortyr.
- Än sen? - På sträckbänken sägs mycket.
De enda bevisen mot doktorn-
- är dessa högst tvivelaktiga erkännanden.
Stämmer det?
Ja, jag pinade hans medarbetare och de avslöjade doktorns planer.
Lämna oss.
Lämna oss nu!
Som Ers Majestät önskar.
Earlen av Essex stannar.
Jag har förargat er.
Det var en människas liv, Robin!
- Spelar vi kort eller för vi politik? - Jag försökte bara tjäna er.
Ni handlar huvudlöst, det är inte att tjäna!
Vi ska gottgöra hans änka.
Ni kan gå.
Om tanke hindrar handling, ska jag aldrig tänka mer.
Jag skulle handla för er, och er allena!
Om ni är i fara finns jag vid er sida.
Och skulle en politiker säga emot er, så finns jag där som er förkämpe.
Om jag har förargat er, så bönfaller jag om förlåtelse.
Utan den är jag inget, Bess.
Det räcker, det räcker...
Ni är förlåten.
Får jag ta upp frågan om posten som kronjurist?
- Är inte det rådets sak, Ers nåd? - Jag skulle vilja föreslå Francis Bacon.
Hur kan ni inbilla er-
- att jag skulle bifalla en sådan begäran?
Vad ska jag ta mig till med er? Vad ska jag ta mig till?
Ers Majestät spelar med sådant välljud.
- Kommer ni med noter, pygmé? - Jag önskar det så vore.
Det är en skrift som gör gällande att earlen av Essex bör bli tronföljare.
- Den är tämligen välskriven. - Ni är oförskämd!
- Fint papper, välbunden. - Upphovsmannen måste vara förmögen.
Skicka efter earlen av Essex. Ni tål honom inte, pygmé! Det märks.
Jag högaktar hans goda egenskaper.
Även om dessa inte alltid är så framträdande som de borde.
Fortsätt, pygmé.
Ers Majestäts begripliga förkärlek-
- för hans entusiasm och djärvhet i er tjänst-
- kan skapa ett klimat i rådet som inte alltid...
Jag skämmer bort honom.
Han är en vacker pojke.
Han är säkert omedveten om denna dårskap.
Madame, det gör mig ont att ni tror att jag står bakom denna ondskefulla skrift.
Så ni hyser inga planer i den riktningen?
Skulle jag då vara dåraktig nog att sätta dem på pränt?
Ni är dåraktig nog att göra vadsomhelst.
Men kanske inte detta.
Men ni måste förstå att det spekuleras kring oss, skvallras.
Avund och splittring även i rådet, kanske är min svaghet för er orsaken.
Glöm inte att regeringsuppdraget är min plikt.
Ändå sväller mitt hjärta när jag stiger in i ett rum och ni är där.
Dessa arma känslor klagar sin nöd!
- Jag hör dem, Bess. - Jag låter aldrig dem se det.
Men jag börjar bli gammal, liksom de som länge har tjänat mig.
Kom hit.
- Madame... - Sir Francis.
Ett angeläget ärende.
Lämna oss, Robin.
Det vore kanske bättre om Hans nåd stannade. Saken gäller honom.
Min dotter Frances är havande med earlen av Essex barn.
Jag vill veta vilka hans avsikter är.
Är hon...?
Ni svekfulla skurk!
Skurk!
- Earlen tänker tydligen be om ursäkt. - Minsann.
Han sörjer vår förlorade gunst.
Och som väntat är ursäkten av större proportioner än förseelsen.
Han ser bra ut som död, inte sant?
Ingen av oss undgår den.
Francis, vi har hört att ni inte är frisk.
Man tror inte att jag lever året ut.
- Det är inte möjligt! - Jo, dessvärre.
Vi måste se till det som kommer efter.
Kung Jakob av Skottland.
Ska det diskuteras?
Jag är rädd att vi har slitit ut er.
Jag har vigt mitt liv åt protestantismen och jag har gjort det med glädje.
De lyckliga tu!
Varför så dystra miner?
- Tanken var inte... ...att bli lyckliga.
Lyckliga? Hennes far har frågat om era avsikter. Jag ska tala om vilka de är.
Ni ska gifta er med henne, och ni ska bli lycklig.
Alla måste gifta sig, har man sagt mig.
Men det var aldrig aktuellt beträffande er och mig, eller hur?
- Min kärlek till Ers Majestät... - Men äktenskap var aldrig på tal.
Tänkte ni er att bli kung?
- Tänkte ni det? - Jag sökte er kärlek.
Alla uppvaktar drottningen. Många friare har hon, men ingen lust att leka hustru.
Så vad kunde vara mer tillfredsställande än detta... arrangemang?
Och ni, Frances...
Vill ni att er make ska vara föremål för regentens kärlek?
Det är min högsta önskan, Ers Majestät.
Ni kan lämna oss, Frances.
Saknar ni ord, sir?
Ni behöver inga ord.
Ers Majestät känner mitt hjärtas hemligheter.
Det gör jag så tusan heller!
Men ni måste tydligen gifta er.
Vackra, vackra...
...pojke.
Vi har hört att vissa personer vid hovet kan ha skrivit brev till...
Kung Jakob av Skottland.
Vi måste ha tjuvlyssnat vid samma dörr.
Blotta tanken på honom som min tronföljare är absurd.
Om någon dåre offentliggör tanken-
- skulle ett antal andra dårar få för sig att verkställa den snarast möjligt.
Ersätt tanten med en dreglande idiot.
Båda beskrivningarna är lite kärva.
Vi har blivit mindre toleranta, pygmé. Vi är ensamma för mycket.
- Walsingham är död. - Ja.
Jag tyckte inget vidare om honom, men...
Men?
Tills vidare kan ni och er far fullgöra hans förpliktelser.
Jag avlastar med glädje Ers Majestät några av regerandets tunga bördor.
Det sägs att ni är lyckligt gift.
Min hustru är mig en välsignelse.
Hon ser bortom...
Då finns ännu hopp för världen.
- Vem är det? - Ers Majestät?
Vem har skrivit breven?
- Jag vill inte... - Anklaga någon för förräderi?
Någon adelsman?
Med stora drömmar?
Jag är en stor beundrare av den engelska aristokratin-
- men en del av dem strävar så högt.
I likhet med lkaros kan de komma för nära Ers Majestäts lysande gunst-
- och bränna sina vingar.
Svårt att tro att varelsen i hatt är kungen av Skottland.
- Ingen får veta det här. Förstår ni? - Vi förstår varandra mycket bra.
Min enda önskan, frånsett er vänlighet och en höjning av pensionen-
- är ett uttalande om min obestridliga rätt att efterträda er på Englands tron.
Obestridliga?
- Obestridliga... - Ni skriver att ni inte ska hindra mig.
Jag råder er att vara mindre trevlig mot er katolska adel-
- och inte göra närmanden till adeln vid vårt hov.
Närmanden? Jag vet så lite om ert hov.
Ni måste lära er mer om ni drömmer om att leda det.
Vår adels berömmelse har nåt så långt som till... Skottland, skulle jag tro.
Vårt arma land är avlägset allt.
Vi går och lägger oss tidigt och för okunniga samtal.
Talar man inte ens om earlen av Essex?
Jag har förstås hört hans namn. Det sägs att han är en mycket...
...stilig gosse. Jag har hört många historier om Londons stiliga gossar.
- Ers Majestät! - En budbärare just därifrån.
Säg mig, hur känns det att ha en kvinna som regent?
Jag trivs bra med det.
- Hon åldras. - Som vi alla.
Och earlen av Essex?
Mig var han alltid vänlig mot.
När jag blir kung ska jag omge mig med stiliga unga män.
Vi ska nyttja kvinnor som hundar gör med hyndor.
För vår njutning, och deras vinning.
Hon bad honom säkert komma för att kunna titta på oss. Tag er i akt.
Jag lovar att jag inte har skrivit några brev till kung Jakob av Skottland.
Så ni tänker aldrig på tronföljden?
Varför litar ni inte längre på mig?
- Vem har kommit emellan oss? - Resten av världen, arma dumma pojke!
Om jag någon gång nämnt tronföljden-
- och Gud förbjude att den dag kommer då ni inte längre leder England-
- så har jag sagt det rent ut, till skillnad från vissa andra.
Mot slutet var Leicester och jag vänner.
Jag skulle vilja ha er nära som vän.
När kärlek förvandlas till välvilja så vill jag inte veta av den.
Om ni söker ett liv inom politiken måste ni lära er att bli politiker.
Samma namn.
Men inte samma...
Jag höll av earlen av Leicester.
Och då ni likt honom tycker om krig och vill utkämpa mina slag-
- så utser vi er till arméchef.
Spanjorerna har angripit Calais. Vi tänker svara genom att inta Cádiz.
Bess...!
En sådan pojke han fortfarande är. En sådan pojke!
Den högsta befattningen i Hans nåds karriär.
Inga tvivel?
Han avseglar mot Cádiz i morgon. Låt oss hoppas Filips armada är illa förberedd.
Gud välsigne Hennes Majestät! Fördömd vare kungen av Spanien!
- Gud bevare drottningen! - Drottningen! Drottningen!
Det här innebär nog slutet för fredsförhandlingarna.
- Låt oss hoppas att Hans nåd lyckas. - Det menar ni inte, pygmé.
- Vad pojken menar är... - Jag vet aldrig vad någon av er menar.
Men jag har regerat för länge för att bli lurad. Allt är splittring i England.
Ni hoppas att våra vänner misslyckas.
Nu har vi vinkat tillräckligt. Låt oss gå in.
Vi utnämner denna dag till helgdag-
- med anledning av den stora segern i Cádiz, vunnen av earlen av Essex.
Det sägs att inget kan ge en sannare bild av helvetet än slaget vid Cádiz.
Och vår egen earlen av Essex stred mycket tappert!
Predikan faller inte Hennes Majestät i smaken.
Hon tål inte komplimanger som inte är riktade till henne.
Ser ni? Jag löper risk att överskugga Majestätet.
Ers nåd, jag ber er vara försiktig.
Man kan tro att earlen besegrade Cádiz på egen hand. Han dödade, nu firar han.
Hans nåd vill ha krig, men krig har ett pris.
- Vi har fått dåliga nyheter från Irland. - Ännu ett katolskt land där krig väntar.
- Talar ni iriska, pygmé? - Nej, Ers Majestät.
- Vill ni bli guvernör på Irland? - Nej, Ers Majestät.
Vi kanske kan skicka earlen av Essex.
- Hans nåd måste dinera med oss i kväll. - Om folket tillåter. De drar i mig.
Folket behöver er!
Ärkebiskopen beordrade att segern skulle firas runt om riket.
Varför begränsade ni det till London? Folkets kärlek är så stark.
Ni...
Ni har inte kysst mig än.
- Jag vågade inte... - Våga. Våga!
Så.
Förvånar det er att en gammal kvinna känner köttets lustar?
Ni är inte gammal.
Kanske inte, kanske inte.
Ni vet vad jag känner för er.
Kanske gör jag det.
Ja, det är klart jag gör. Det är bara...
Jag saknar ungdomens visshet. Jag ifrågasätter allt.
Och hurdant är livet som gift?
Ni borde ta det på allvar. Äktenskapet är mycket dyrbart och allvarligt.
Är det därför ni aldrig gett er på det?
Jag trodde inte ni förväntade er att kvinnor ska vara konsekventa.
Trodde ni jag skulle vara tacksam för 50000 för evigt förlorade pund?
Smyckena ni förde med er är försvunna, stulna eller förskingrade!
Vill ni bli guvernör på Irland, Robin?
- Jag vet inte vad jag ska säga. - Det märks.
Ingen vill bli guvernör på Irland.
Visst är det besynnerligt hur tiden medför förändringar?
Förr promenerade vi i trädgården och gav varandra komplimanger.
Vi sa de vänligaste ord.
Och nu talar jag bara om krig på Irland och ni talar bara om er själv.
Det jag tror att ni bör göra nu är att gå härifrån.
Ja, naturligtvis.
Nå, vem ska få uppgiften att styra irländarna?
Irländarna själva tycks inte vilja göra det.
Klimatet lär vara milt och jag har hört lovord om whiskyn.
Var inte så blygsamma, mina herrar.
Det blir kanske inget öppet uppror, det sker kanske i tysthet.
Det regnar inte alltid där.
Det är inga vildar, åtminstone inte allihop.
- Varför granskar ni bordet så intensivt? - Enligt min uppfattning...
Lord Burghleys son skulle bli en utmärkt guvernör.
Verkligen?
Hans statsmannaegenskaper, vältalighet och trägna arbete...
Nu skojar ni, Robin.
Nej, inte alls.
Det tror jag nog.
Jag menar att jag inte gör det.
Bortskämda unge! Jag har fått nog av er fräckhet!
Rör mig inte!
Jag finner mig inte i sådana förolämpningar från någon!
- Ni talar till drottningen! - Inte ens er far hade fått göra så!
- Vet ni vad ni gör? - Mycket väl, gamling!
Vågar ni ifrågasätta min auktoritet?
Kan icke regenter fela?
Kan icke undersåtar behandlas fel? Är den världsliga makten oändlig?
Ursäkta mig, madame, men jag kan aldrig skriva under på de principerna.
Då är det svårt att förstå varför ni förblir vid hovet.
Jag tror vi har funnit rätt man för Irland.
Han skulle onekligen smälta in bra.
När han förvägrats vår gunst länge nog fogar han sig snart.
Mina hundar bär mina halsband. Det ska ingen här vid bordet glömma.
Med undantag för lord Burghley.
Han har strikta order att krya på sig.
Ni är inte frisk, gamle vän.
Era stackars händer, utslitna av allt skrivande.
Skrivande och gikt, mina närmaste vänner.
Er bror är svårt tagen, det är vi alla.
Det här var ingen vanlig begravning.
Hela världen sörjer er far.
Jag ser att earlen av Essex äntligen visar sig.
Följden av min tystnad.
Han var min fars myndling. Vi växte upp tillsammans.
Hurdan var han som pojke?
Elegant. En sportsman.
Älskad av alla.
Och grym mot er.
Så som pojkar plägar vara när ingen annan ser.
Jag var hans tidsfördriv.
Vänd er om, visa ert ansikte.
Tårar, Robin, tårar... Jag undrar för vem ni fäller dem.
Jag vet att ni höll av lord Burghley. Han var god mot mig som myndling.
- Det var länge sen. - Jag vill tjäna er!
Men ni vill göra ärorika ting i min tjänst.
Jag kan erbjuda er stor ära. Det är öppet uppror på Irland.
Vid sidan om guvernörsposten erbjuder jag en armé att slå ner irländarna med.
Ni visar mig tilltro.
Det är omöjligt att härska om vi inte litar på dem vi leder.
Det finns de som råder mig att inte lita på er.
Jag vet att ni en dag kan komma en hårsmån från att förråda mig.
Då hamnar ni lika nära förräderi som en orm är nära marken.
Men ni kommer aldrig att förråda ert land.
Ert land är ingen mindre än jag-
- och ni har älskat mig som kvinna, blint och huvudlöst-
- utan tanke på följderna.
Ni är min, arme gosse.
Ni är bara min.
Stå upp.
Ni kan bege er till Irland a vara vagnar.
Jag har städse älskat er, Robin.
Tag denna ring som bevis på det.
Tack, mina herrar.
Herr sekreterare...
- Inga nyheter från Irland? - Mycket lite.
- Earlen har varit där i sex månader. - Det vet vi. Och?
- Han har uppemot 16000 man. - Ja?
- Han har... - Vad?
Han har adlat många av sina anhängare.
Ändå tycks han ovillig att möta earlen av Tyrone i strid.
Vad tänker han göra? Varför går han inte in i Ulster, så som vi har beordrat?
Vi har hört att soldater är sjuka, och vi är oroliga för honom.
Men varför skakar han inte motståndets grenar nu?
Vi tror att earlen av Tyrone väntar förstärkning från Spanien.
Vilka är Essex intentioner? Vad har han armén till, pygmé?
Är han...?
Jag frågar med bävan i hjärtat.
Är han oss fortfarande trogen?
Det kan man inte veta.
- Släpp förbi mig! - Ers nåd!
Det är Essex!
Var är drottningen?
Bess? Bess!
Bess...
- Hur är det fatt? - Jag har ridit hela natten!
Jag vet att ni var arg på mig.
Tyrone är ingen dumbom. De vägrade slåss.
De kom tillbaka och dödade män i sömnen!
Ni är hos mig nu. Sitt.
Sitt.
Vila.
Jag har upprättat vapenvila med earlen av Tyrone.
Stackars pojke.
Ni måste berätta allt, men vila först.
Inte när ni är offer för falsk rådgivning.
Cecil motarbetar mig, och ni lyssnar på honom. Han motarbetar oss.
Han skriver till kung Jakob, ställer in sig hos er tronföljare.
Tänk inte på sekreteraren, tänk inte på pygmén.
Förstår ni? Förstår ni att jag inte hade något val?
Ni måste sova, så pratar vi sedan. Sov.
- Älskar ni mig? - Naturligtvis.
Dorothy, ta hand om earlen.
Jag ska hjälpa er, sir.
Ers Majestät...
- Madame... - Earlen har svikit sin post.
Han har slutit något slags avtal med Tyrone på eget bevåg.
Hur många män har han med? Då är armén kvar på Irland?
Att han kunde göra så mot mig! Jag som så skänkt honom min gunst.
- Kalla honom till oss när han vaknar. - Får jag dra mig undan när han kommer?
Nej, stanna och titta på er lilla vän. Vi ska se vilka som är oss trogna.
Cecil...
Tack igen, min kära.
Viskar ni till er husmor, pygmé? Världen kan tro att ni har hemligheter.
Jag väntade mig inte så många på mötet.
Ibland är det tillrådligt att ha vittnen till konversationer.
- Varför så kall? - Earlen av Essex står anklagad för:
Han har varit ohörsam mot Hennes Majestät och återvänt till England.
Dröj ett ögonblick.
Är detta en rättegång?
Har jag gjort något som förargat Ers Majestät?
Ni kom oanmäld in i min kammare.
Ni har lämnat ert uppdrag utan segrar eller återställt lugn på Irland.
Ni har överlagt med förrädaren Tyrone, vars underkastelse eller död vi kräver!
Ni har tagit er friheter med vår person för att komma över regentens spira!
Det länder er inte till heder.
Jag söker er hjälp och ert stöd till tack för de tjänster jag gjort er.
För honom till Essex House.
Earlen ska hållas fängslad där så länge vi behagar.
Bess...
Bess, ni sa att ni älskade mig!
Jag har städse älskat och bistått er, men jag känner inte längre igen er.
Kärleken förändras när den förändring finner.
- Ni sa att... - Kanske sa jag mer än jag borde.
Men tungans disciplin är ingen vetenskap ni någonsin lärt.
Det förvånar mig att se er här, Francis.
Vägen till högre ämbeten går via spiraltrappor.
För bort honom!
Vad ska vi nu ta oss till med earlen?
Vad i himlens namn ska vi ta oss till med honom nu?
Är armén oss lojal?
Earlens man Mountjoy styr armén, trots att han är på Irland.
Men earlen har mäktiga vänner här.
Olyckligtvis för honom finns inte längre ni och jag bland dem.
Så...
...vi kan gå vidare med rättegång?
För ögonblicket gör vi inget, vi väntar. Vi måste behandla honom väl.
Minska vaktstyrkan.
Hur trogen är han?
Som ni önskar.
Min kära Frances!
- Sörjer ni er makes rykte? - Jag bär era färger.
Ni har alltid varit god.
Som jag älskar honom önskar jag att han älskar er.
- Hur mår earlen? - Inte bra.
- Det gör oss ledsna. - Jag tror er.
Han borde ha sällskap.
Har han hört av Mountjoy på Irland?
- De växlar brev, men inte på sistone. - Det var tråkigt att höra.
Det är kanske inte bra för honom att ha kontakt med dem som har militärt ansvar.
- Han vill vara en trogen undersåte. - Det tror jag säkert.
Har han hört av kung Jakob på sistone?
Ni kan säga som det är. Vi vet att han haft samröre med honom tidigare.
Om vi ska förhindra att han skadar sig själv, måste vi få veta det.
Ni vet att jag talar av kärlek till honom.
Earlen bär en svart påse kring halsen.
Han tar aldrig av den. Jag tror den innehåller brev från Skottland.
Skottland! Brev från Skottland! Jag visste det!
Han är en förrädare!
Mountjoy och armén hjälper honom inte, så han väntar på kungen av Skottland.
Han får vänta länge på den unge mannen.
Vad önskar ni?
Att tvinga honom att handla. Han är inte redo, men handlar ändå.
Han är dåraktig nog.
Skicka bud till earlen av Essex. Han ska inställa sig vid rådet.
- Vill ni att jag ska lämna budet? - Nej.
Nej, pygmé. Skicka sir Francis Bacon. Han äger övertalningsförmåga.
Se till att lady Essex stannar här tills allt är över.
Jaha, lille Bacon.
Och vad, undrar jag, har ni för er?
- Hennes Majestät kallar er till rådet. - Jag lovar att komma.
Men just nu är jag alldeles svettig efter att ha spelat tennis.
Ni ska komma genast. Hennes villkor...
Hennes villkor?! Hennes villkor är lika skeva som hennes lekamen!
Jag beordrar er att lägga ner vapnen och visa drottningen trohet.
Men det vägrar vi göra.
- Spärra in honom så länge. - Förräderi, mina herrar! Uppror!
Drottningen har fått sinnet förgiftat av onda rådgivare.
Robert Cecil tänker sälja oss till Spanien!
Men förr dör vi! Mot hovet!
Förvisades inte Lucifer för just denna synd?
Till hovet! Till drottningen!
Sir Robert Cecil är en förrädare! Vilka hjälper oss att störta honom?
Ni sa att sheriffen skulle hjälpa oss.
Han kommer.
Vi måste hålla ihop. Vi har inte folket med oss.
Till hovet! Man konspirerar mot mitt liv!
- Ers Majestät. - Ett sånt oväsen.
Är det bråk på Fleet Street?
- Faran är stor. - Litar ni inte på er drottning, pygmé?
Rättvisa! Rättvisa!
Rättvisa!
- Rättvisa? - Vi söker inte bråk!
Men vi vill avsätta vissa rådgivare som motarbetat dem av oss som älskar er!
- Rättvisa! - Ni är inte här för att få rättvisa.
Ni vill få avgjort vem som ska styra riket, ni eller jag.
Ett ska ni veta, Essex. Det är jag som styr!
Gör det ni ska, sir Thomas.
Eld!
Besvara elden!
Framåt!
Mördare!
Retirera!
- Barrikadera dörrarna! - Var är gisslan?
De har tydligen släppts. Bränn breven från kung Jakob. Bränn allt!
Till floden!
Och nu?
Allt är förlorat.
Vi är dödens.
Vad nytt om det otacksamma kräket?
Han har gripits.
Jag svär inför Gud att jag hyser rena känslor för Hennes Majestät.
Jag fruktade för mitt liv.
Ers nåd, ni påminner mig om atenaren-
- som skar sig själv och sen ropade: "Mord!"
Var det i självförsvar ni fängslade mig och dem drottningen skickade?
Sir Francis...
...som jag städse tjänat väl och givit generöst av min kärlek...
...har ni tjänat drottningen så troget?
Har ni inte ljugit och låtsats vara min vän och lurat henne vad gäller trohet...
Jag höll av er...
...Ers nåd, så länge ni var en tillgiven undersåte.
Och jag har ägnat mer tid åt att göra er till en god undersåte-
- än jag ägnat mig själv.
Och nu krälar ni i stoftet för Robert Cecil.
Och Robert Cecil är i spansk sold!
Ers nåd av Essex...
...skillnaden mellan er och mig är stor.
Vad gäller kvickhet är ni överlägsen. Det har ni i överflöd.
Tack. Vill ni be om ursäkt?
Också i frågan om börd är ni främst. Jag är inte adlig, om än en gentleman.
Jag är ingen krigare, men försvarar mig med oskuld, samvete och ärlighet!
Ni är en ulv i fårakläder, sir!
Herr sekreterare, jag tackar Gud-
- att ni i kråsklädd tapperhet kommit för att hålla tal mot mig i dag.
Vem säger att jag är i spansk sold? Namnge er källa.
Eller är det ett av era fantasifoster?
Lätt besvarat. Han står bredvid mig.
Earlen av Southampton berättade att han visste det med säkerhet.
Jag beklagar, Ers nåd.
Sa ni icke det?
Det gjorde jag inte, Ers nåd. Och det vet ni.
Jag sa aldrig att sekreteraren var i spansk sold.
Då är jag dömd, Ers nåd.
Och ni med mig.
- Skyldiga. - Skyldiga.
Skyldiga.
- Skyldiga. - Skyldiga.
Ni har förklarats skyldiga till förräderi-
- och ska utstå förrädarens straff, vilket är döden.
Nej! Jag lovar på hedersord att jag aldrig velat Hennes Majestät illa!
Om jag blivit vilseförd, ber jag ödmjukt om ursäkt. Jag är ingen förrädare!
Ni vet att jag älskar drottningen, det har jag sagt er!
Ske alltså, Ers nåder.
Ingen ska tro att jag föraktar drottningens förbarmande-
- men jag skulle aldrig krypa för att erhålla det.
Sedan har vi frågan om monopol.
Som vissa anade missbrukade earlen av Essex beskattningen av söta viner.
Delar av parlamentet menar nu att vinsterna hamnar i för få fickor och...
Ers Majestät?
Drottningen går inte säker så länge jag lever.
Jag ber henne om ursäkt.
Jag tackar henne för att hon modererat domen för förräderi-
- men jag lovar högtidligen att alla delar av min kropp är hennes.
De har alltid varit hennes, och jag ger henne dem med glädje.
Jag ber om förlåtelse för mina synder.
Talrika som håren på mitt huvud.
Och särskilt...
...denna sista...
...denna min stora och smittsamma synd...
Uppror...
...mot den som jag lovar...
...att jag älskade av hela mitt hjärta.
Fader Vår som är i himmelen.
Helgat varde ditt namn.
Tillkomme ditt rike...
Skarprättare!
Sätt hans knähund Southampton i Towern.
Inte mer blod, gode Gud, inte mer blod.
Jag ska skona de andra.
Skicka mig namnen.
Ni vet också hur det var att älska honom, tror jag.
Det tror jag att jag gjorde.
Ni kan gå, lille pygmé.
Jag menar inget illa med namnet.
Sådant är mitt skämtlynne.
Ja, Ers Majestät.
"Hennes villkor är lika skeva som hennes lekamen."
Mycket ska man höra.
Ni kan lämna oss nu.
Han skickade er en ring och de här verserna.
Min ungdomstid är blott en bruten gren
Min festmåltid är blott ett fat av kval
Min åkerjord är blott ett fält av sten
Och allting gott är blott ett ytligt skal
Min dag har flytt, men ingen sol såg ut
Nu lever jag, och nu är livet slut
Varför så många dystra miner? Har jag förlorat folkets kärlek?
Pengar är allt. Många i huset är emot de monopol ni beviljat handlarna.
De menar att blott ett fåtal är gynnade.
Skatter som inte skulle ha beviljats beviljades earlen av Essex.
Monarkernas fiende är den övermäktige undersåten.
Om tanten här har beviljat vinster till ett fåtal och inte till stora flertalet-
- så låt oss få ett slut på det. Låt oss enas!
Jag kan försäkra er att det finns ingen regent som älskar sina undersåtar mer-
- eller vars kärlek kan ersätta vår.
Det finns inget smycke, om än kostbart, som jag sätter högre än detta smycke.
Jag talar om er kärlek.
Ty jag värderar den högre än alla skatter och rikedomar.
Dem vet vi priset på, men kärlek och tacksamhet är för oss ovärderliga.
Gud har satt mig högt-
- men detta är min kronas skönaste prydnad.
Att jag har regerat med er kärlek.
Gud bevare drottningen!
Nå?
Läkarna finner ingen orsak, sir.
Har Ers Majestät ont?
- Sitter sjukdomen i sidan eller... - Jag är inte så sjuk som somliga tror.
Ge mig en spegel.
- Det fanns en gång en man... - Menar Ers Majestät earlen av Essex?
Menar Ers Majestät earlen av Leicester?
Det svåraste att styra är hjärtat.
- Res mig upp. - Ers Majestät måste vila.
Ers Majestät, besinna er.
Lämna mig.
Gå.
Hon har stått där i femton timmar utan att säga något.
- När åt hon senast? - För tre veckor sen.
Gå ni också.
Ers Majestät?
Jaha...
Ni vill att jag ska ligga till sängs.
Om ni i er säng såg de saker som jag ser i min...
...så skulle ni inte lägga er.
Madame, ni måste...
Måste...
Ut, ut!
Den mannen...
...vem han nu var...
Hämta en präst, flicka.
Jag ämnar dö.
SLUT Översättning: Nicklas Källén www.undertext.se